Franjevački samostan
sv. Frane u Zadru
Trg sv. Frane 1 23 000 ZADAR Tel. 023/ 250-468 Fax: 023/ 254-349
WEB STRANICA: www.svetifrane.org
Osoblje samostana: Fra Josip Sopta, provincijal,
Fra Drago Ljevar, gvardijan 098 337 001 ili e-mail: drago.ljevar@si.t-com.hr
Fra Diego Deklić tajnik provincije, vikar, ekonom, tel. 254-348
i fra Tomislav Ćurić knjižničar
Zadar, 17. listopada 2010.

35(46)2010.

EVANĐELJE Lk 18, 1-8
Molitva je djelotvorna. — Nek nam molitva ne postane magični čin. Ako je naša molitva usmjerena pravednosti kakvu Bog očekuje, ona će uvijek biti uslišana. Molitva udovice, o kojoj nam govori današnji evanđeoski odlomak, uzor je prave kršćanske molitve.
Čitanje svetog Evanđelja po Luki
U ono vrijeme: Kaza Isus svojim učenicima prispodobu kako valja svagda moliti i nikada ne sustati: »U gradu nekom bio sudac. Boga se nije bojao, za ljude nije mario. U tom gradu bijaše i neka udovica. Dolazila k njemu i molila: 'Obrani me od mog tužitelja!' No on ne htjede zadugo. Napokon reče u sebi: Tako se Boga ne bojim nit za ljude marim, ipak, jer mi udovica ova dodijava, obranit ću je da vječno ne dolazi mučiti me!'«
Nato reče Gospodin: »Čujte što govori nepravedni sudac! Neće li onda Bog obraniti svoje izabrane, koji dan i noć vapiju k njemu, sve ako i odgađa stvar njihovu? Kažem vam, ustat će žurno na njihovu obranu. Ali kad Sin čovječji dođe, hoće li naći vjere na zemlji?«

MOLITI (Lk 18, 1-8)
Molitva spada u elementarni odnos s Bogom, s onosvijetom. Molitva je neka vrsta religioznog disanja. Neka vrsta izlaska iz ovoga svijeta i prijelaz u drugu stvarnost. Kroz molitvu čovjek se više uzdiže nego li kroz svu racionalizaciju. Očito je kada govorimo o molitvi da ne mislimo na izricanje molitvenih formula. Mislimo na izraz vjere svojeg povjerenja u Boga, svojeg osobnog odnosa. Samo onaj koji vjeruje u osobnog Boga njemu se obraća.
Molitvom mi ispovijedamo osobnog Boga i njegovu brigu za sva stvorenja, a osobito za čovjeka koji je njegova slika u ovome svijetu. Kroz molitvu čovjek na najosobniji način uspostavlja kontakt s onim u kojemu ima povjerenje, kojemu se nada kao svojem spasitelju. Kroz molitvu prvenstveno izražava svoju ovisnost o Bogu, a iza toga slijedi izricanje svojega stanja i svojega raspoloženja, svoje prošnje. Početni stav molitve jest uvijek predanje u volju Božju – "neka bude tvoja volja kako na nebu tako i na zemlji". Ovo je početni stav molitve. Istinska molitva je iskonska meditacija.
Molitva je predanje i divljenje, otvaranje sebe Bogu i predanje u Boga. Kroz molitvu nastaje zajedništvo i jedinstvo s Bogom. Ona je uvijek protkana ljubavlju i nadom. Molitva je također dijalog. Otvaramo se da nama Bog po svojem Duhu progovori i mi njemu iznosimo svoja predviđanja i svoje brige, svoje radosti i svoje patnje. Čovjek se ne obraća Bogu zato što bi bio nemoćan, nego zato što doživljava Boga kao svoju puninu i svoje mjesto. Duhovni učitelji nas uče da je bitno za molitvu postati svjestan da smo mi po Bogu nastali, da smo na Božjoj brizi.
Kroz vjeru se ulazi u to međusobno povjerenje. Pa i onda kada svoj život doživljavamo kao nešto što ne možemo miriti s dobrotom i ljubavlju, i tada nas se Bog ne odriče, ne ostavlja. On je s nama i kada ga ne zamjećujemo. "Ti si bio sa mnom i kad nisam znao". Međutim, čini nam se kao da nas Bog svemoćni ne čuje u našim vapajima. Ipak nije tako. Biblijski je to rečeno kroz jauke patnika Joba. Bog je s njima i u patnjama i kušnjama. I na koncu bi blagoslovljen.
Biblija nas poučava da budemo konstantni i ustrajni u svojem obraćanju Bogu. Molitva je ispovijed Bogu. Nekada to može biti bez ikakve riječi i ikakvog traženja. Molitva je osjećaj bivstva pred Bogom. Isus se moli osobito u posebnim časovima. Posebno se moli kad "je došao njegov čas" (Iv 12, 23; 17, 1). Njegova je molitva usmjerena na to da izvrši volju Očevu. Njegova je molitva raspoložena Božjoj volji i Božjem planu. "Oče, u tvoje ruke predajem svoj duh" (Lk 23, 46). To je vapaj kad izvanjski izgleda da je napušten.
Također je potrebno napomenuti da je potrebno učiti moliti. Da bi se istinski postavilo u nabolje stanje duha potrebna je priprava. Apostoli su molili Isusa da ih uči moliti. Mi zapadnjaci znamo, tako su nas naučili, ponavljati molitvene formule, ali se ne znamo pripraviti za molitvu. Naše molitve trajno se postavljaju tako kao da smo mi i Bog odijeljeni pa ga molimo tamo iza zastora. Molitva je, kako je već rečeno, susret s Bogom, a to započinje prvenstveno u našem srcu. Srcem i u srcu se želi i moli.
U srcu se osjeća Božja blizina i uslišanje. Možda i znamo molitve usana, ali ne znamo molitve srca. Isus nas uči da budemo uporni u molitvi srca. I sigurno ćemo bit uslišani. Kroz molitvu se događa najsakralniji susret čovjeka i Boga. Dosta toga bi trebalo upozoriti o devijantnim molitvama. Često se molitvu uzima samo kao prošnju za pomoć. Dapače molitva ne rađa povjerenje nego izaziva strahopoštovanje. Takva molitva se sigurno ne može uklopiti u kršćansko vjerovanje u Boga ljubavi.
Kad se molitvu svede samo na prošnju, onda je čovjek sretniji da se ne treba obraćati Bogu. Boga se drži za urgentni slučaj, a bolje je da ne treba. Dok, istinska molitva je razgovor a ne prošnja. Molitva nema formulara. Potrebno je da svatko tko vjeruje progovori svojim riječima i svojim osjećajima.
Marjan Jurčević

29. nedjelja kroz godinu C (Lk 18,1-8)
Popričesna meditacija
Isus govori o siromašnoj udovici koja nema nikakvog zemaljskog zaštitnika, koja je prepuštena samoj sebi. No, ova je siromašna udovica mnogo puta tražila ispunjenje svog zahtjeva: da je sudac obrani od protivnika. Najzad je dobila što je tražila. Ustrajnošću.
Mi postupamo nepravedno prema drugima, jer smo zli. A Bog je neizrecivo dobar, drugačiji od ovog nepravednog suca. Kod Boga je svatko odmah na redu. Bog samo čeka na tebe.
Molitvom nećemo mijenjati Boga, jer je on neizrecivo dobar i u tom pogledu neće molitvom postati bolji, milosrdniji. Međutim, molitva mijenja nas, molitvom mi postajemo bolji. Evanđelje nas ovdje želi upozoriti na provjeru naših molbi. Možda svaka molitva nije pravedna. Kroz molitvu uspijevamo vidjeti pravednost ili nepravednost onoga što tražimo. Molitva će nam oblikovati srce da spoznamo da je najbolje ono što Bog hoće.
No, Isusov usklik na kraju današnjeg evanđeoskog odlomka kao da bi htio izraziti žalost njegova srca: kad ćemo shvatiti kakav je Bog. Hoće li Sin Čovječji naći vjere na zemlji?
Priredio: Dario Miletić

9.09.2010. | 18:58 “SLOBODNA DALMACIJA”
Fra Ilija u Zadru sklapao "kumstva" za djecu iz Konga

SATNICA * OBAVIJESTI * SATNICA * OBAVIJESTI * SATNICA * OB
Sveta ispovijed radnim danom od 8 do 11 i od 17,30 do 18,30 sati
Nedjeljom i blagdanom prije sv. Mise.

Nedjelja 17. X. XXIX. NKG, Ignacije Antiohijski
- LISTOPADSKA POBOŽNOST u 18,30 h
Ponedjeljak: 18. X: sv. Luka
Kateheza za odrasle u 19,45 sati
Utorak 19. X. Pavao od Križa. - Pobožnost utorkom sv. Anti - molitva.
Kateheza za mlade u 20 sati
Srijeda 20. X. Vendelin, Irena, Miroslav
Četvrtak 21. X. Uršula, Zvjezdan
Petak 22. X. Marija, Saloma, Dražen - KLANJANJE
Subota 23. X. Ivan Kapistran
Nedjelja 24. X. XXX. NKG, Anton M.C. - MISIJSKA NEDJELJA
NEDJELJOM SU MISE u 8,30 u 10 i u 19 sati
Svaki dan je misa u 7 i 19 sati
Služba časova (časoslov): svagdanom u sv. misi,
nedjeljom i svetkovinama Večernja u 18,30 sati.
Prve nedjelje u mjesecu sastanak s FSR-om sat vremena prije večernje mise
Euharistijsko klanjanje: u petak poslije Mise
Krunicu molimo svaki dan u 18,30 sati.

Zadrani zainteresirani
Nakon promocije filma, koja je napunila Crkvu sv. Frane, afričkom misionaru su prilazili brojni Zadrani i Zadranke i interesirali se za projekt „kumstva“. Riječ je o dobrotvornoj akciji za financiranje školovanja siromašne djece u Africi. Jedna godina školovanja u osnovnoj školi stoji 50 eura, a u srednjoj 100 eura.
- Za tamošnju djecu to je veliki dar, velika nada, da će se tako lakše osamostaliti i zarađivati za život. Obrok u školi mnogoj je djeci jedini obrok koji uopće pojedu. Školarinom im se kupuje uniforma, plaćaju knjige i obroci. Poslat ću vam fotografiju Vašeg „kumčeta“ u njegovom razredu te Vas obavijestiti s kakvim je uspjehom završio razred. Obično i djeca napišu pismo „kumovima“ – objasnio je fra Ilija jednoj Zadranki koja je sa svojom kćerkom misionaru predala jednogodišnju školarinu za dvoje djece u osnovnoj školi.
Nikolina Radić Ančić

Posebno preporučamo pogledajte nedjeljna i blagdanska čitanja u PPT i PPS prezentacijama.
www.svetifrane.org (stranica našeg samostana sv. Frane u Zadru)
www.mali-brat.com (stranica naših mladih sv. Frane Zadar)
www.ofm-sv-jeronim.hr (stranica naše Provincije sv. Jeronima Zadar)
www.svetinikola.hr (stranica župe sv. Nikole Tavelića u Rijeci)

Zagrebački novinar i putopisac Miro Aščić dan nakon zadarske promocije svoje knjige „Afrika – misija na crnom kontinentu“ promovirao je u utorak uvečer, u Crkvi sv. Frane u Zadru, i dokumentarni film „Kongoanska misija fra Ilije Barišića“.
Autor - ujedno redatelj, snimatelj i montažer – filmom je ispričao priču o misionaru koji živi u kongoanskom selu Kimbulu.
- Već 38 godina Kongo je njegova druga domovina, a rat, nesigurnost, pobunjenici i gladni njegova stvarnost. Unatoč tome, fra Ilija Barišić s nevjerojatnom žilavošću i životnom energijom nastavlja pomagati i graditi škole po zabitim kongoanskim selima. U dokumentarcu Kongoanska misija fra Ilije Barišića pokušao sam prikazati kako izgleda život u zemlji koju su posljednjih 15 godina ratovi opustošili te što motivira jednog misionara na život u krajnje teškim uvjetima – kazao je autor Miro Aščić na projekciji filma kojoj je prisustvovao i njegov suradnik i suputnik Hrvoje Ivančić, ali i sam fra Ilija Barišić.
Aščić je film snimao tijekom svog lipanjskog boravka u Kongu i posjeta fra Iliji, vrlo omiljenom misionaru koji je sagradio niz škola, crkava, ambulanti i stacionara za izrazito siromašno kongoansko stanovništvo. Za vrijeme ratnih sukoba u kojima je od 1996. godine pobijeno više od 6 milijuna Kongoleza napadnut je i hrvatski misionar, općenito jedan od najstarijih afričkih misionara, koji je tada zadobio 25 uboda nožem i jedva preživio.
- Ovaj nam je film dočarao život u Africi. Težak, ali pun ljepote i nade. A fra Ilija je čovjek koji svim srcem živi za Afriku – kazao je franjevački provincijal fra Josip Sopta i dodao kako su „najbolji dio Crkve u Hrvata upravo njezini misionari“.
Fra Ilija, o kojem je s divljenjem u filmu govorio i bivši časnik HV-a, a danas UN-ov mirovnjak u Kongu Goran Jaman, zahvalio je na svim dobročinstvima i pomoći za napaćene Afrikance.
- Zahvaljujem na svim dobročiniteljima, i franjevcima i župljanima župa Zadarske nadbiskupije jer misionar nije sam i ništa ne postiže sam. Misionar radi u ime Crkve i sa Crkvom – kazao je skromni misionar te prenio i zahvalnost svog afričkog biskupa narodu Hrvatske.